- Hej, jag är Zoe. - Hej, trevligt.
Kom in.
Som ni ser är det litet. Kanske inte det ideala stället för en ny familj.
Men vi tar en titt.
Inte tillräckligt med garderobsutrymme.
Bara ett badrum. Trädgården leder rakt ut i skogen.
Vem vet vilka vilda djur som lurar där.
Man vet aldrig. Ta en av Larrys broschyrer utifall.
Det var trevligt. Tack så mycket för et tid. Hej då. Kör försiktigt.
Fan också.
- Ska du ha på dig det där? - Det här eller en galaklänning.
- Hur kunde Larry ge dig semester? - Jag sa upp mig.
Jag tänker inte sluta som pappa. Det finns mer än jobb.
- Blev han galen när du berättade det? - Jag har inte sagt nåt än.
- Yo, yo. - Drake.
Phil, vad händer? Ingen dålig dag för en vandring.
- Blir det fem i dag? - Fyra, mr Bernstein har influensa.
Vad tråkigt.
- Varför är du omklädd? - Sätt dig. Vi måste prata.
- Vad är det? - Drake...
Jag gillar dig. Du är en suverän guide.
Jag kan bara inte låta dig vara kvar.
- Du skojar väl? - Jag borde kollat upp dig innan.
Det är vanligtvis en formalitet. Jag visste inte att du var dömd.
Jag kan inte låta dig vara kvar med det här.
Hur vet du att det här ens är jag? Jag är inte den enda Drake Jacobs.
- Jag är ledsen, Drake. - Phil, kom igen.
Jag förstår vad du menar. Men det där är inte jag.
Jag tar den här turen först och sen löser vi det där.
Det kan jag inte. Jag vill att du tar med dig alla grejerna. Jag tar turen.
- Kom igen! - Gör det inte värre än det är.
- Jag ber dig att inte göra det. - Drake...
Mamma ligger sjukhus. Hon har cancer. Jag är den enda hon har.
Jag behöver jobbet.
Jag behöver satellittelefon och första-hjälpen-lådan innan du går.
Vet du vad...? Dra åt helvete.
Dra åt helvete... Lägg ifrån dig telefonen.
- Jösses. - Du släpper mig!
- Ut med dig! - Lugna dig! Rör mig inte!
Fan.
Jag har en present. Det är inget särskilt.
Tänk att du köpt en present till mig.
- Du kommer att älska den. - Jaså? Vad har du i väskan?
- Pepparspray? - Du känner inte de där människorna.
- Tänk om du är enda tjejen. - Jag blir antagligen enda tjejen.
Hur många kvinnor vill vandra i Appalacherna i 10 dagar?
Ingen.
Dan. Jag ska med på 10-dagarsvandringen.
Vandringen är inställd. Du kan få tillbaka pengarna, eller boka om.
Jag har flugit från San Fransisco för det här.
- Jag flyger inte bara hem. - Beklagar, det är inställt.
Phil bekräftade förra veckan. Han kan säkert ordna upp det här.
- Sa du 10-dagarturen? - Ja.
- Ja, den är fortfarande aktuell. - Så det är okej?
Jag är Brian. Min bror Sam. Vi ska med på vandringen.
- Kalla mig Cheese. - Dan.
Jag är Drake. Jag är er guide.
Jag leder turen och ser ni till att ni är helskinnade.
Vänta lite, grabbar. Stanna där.
Hoppas ni har med kängor och regnkläder. Ni kan inte låna av mig.
Vi siktar på att gå 16 km per dag. Vi får se hur ni tar det.
Jag vill inte att nån sackar. Då sabbar ni tidsschemat.
Det är en riskfylld vandring. Ni måste hålla ögonen öppna.
Vi är långt från civilisationen.
Ni måste följa order, hålla takten och gör inget dumt.
- Vad? - Det stod nåt om första-hjälpen?
Håller ni er till det, så kommer vi ha en bra vandring.
Hej!
- Ska hon med oss? - En brud?
Hej, jag är Zoe. Är det här vandringen?
- Du är sen. - Ja, vi körde vilse. Här.
- Barbie, din ryggsäck. - Åh, tack.
Vi sätter fart. Vi har lång väg att gå innan vi slår läger.
Har du med allt? Du kanske skulle ha tänkt på att med tv?
- Jag tog med en laptop. - Visst, självklart. Vänta lite.
Vad fan gör du?
Det är dyra grejer.
Du kommer tacka mig när vi är uppe i bergen.
Vill du verkligen bära på det i 14 mil?
- Det var därför jag köpte det. - Kom igen nu.
Det känns faktiskt bättre.
- Är du okej? - Ja.
Så här är det när man suttit framför en dator i 20 år.
Nu tar du i alla fall en paus från det. Bara jobb och inget skoj, va?
Jag trodde det var det min fru ville.
Pengar, fint hus, Två BMW. Hon lämnade mig för yoga-instruktören.
Namaste! Jag gjorde allt för hennes skull, och hon bara sket i det.
Kom igen nu! Sätt fart.
Kul.
- Jag trodde du skulle ändra dig. - Varför då?
- Förra gången verkade du upprörd. - Det var pappas begravning.
- Hur går det med examen? - Jag klarade den.
Bra. Jag ville så gärna sluta gymnasiet.
College är så mycket bättre.
Jag tror jag skippar det. Jag har inte betygen och mamma har inte pengarna.
- Jag tänkte ta ett jobb. - Det är inget fel på det.
Min utbildning har inte gett mig ett dugg.
Vad fan är det?
- Vad är det? - Det ser inte bra ut.
- Vad gör du, Cheese? - Cheese!
Det här var ingen bra idé.
Ursäkta mig.
- Jösses, vad har hänt? - Det ser ut som en björnattack.
Oroa er inte, polisen är på väg.
Drake... Drake!
- Kom igen. Vi måste fortsätta. - Men hon, då? Ska vi inte göra nåt?
Det är hemskt, men hjälp är på väg. Vi fortsätter.
Jag håller med Drake. Vi drar härifrån.
Hej, är inte det huvudleden?
Ni har betalat för en guide, eller hur? Om ni går den så behöver ni inte mig.
Vi går vid sidan av leden. Kom nu.
- Björnen, då? - Björnen ger sig inte på fem.
- Försiktiga. Blöta skor förstör er dag. - Gå sakta, så går det bra.
Ursäkta.
Det blir långa 10 dagar.
Den här vägen. Håll takten.
Gå före ni. Jag kommer ikapp.
Gå före.
Hallå?
Hörni!
Hallå?
Hörni!
Lägg av, hörni.
Ni kommer att se saker som de på huvudleden aldrig får se.
Det blir vackert.
- Är du okej, Dan? - Ja, inga problem.
Okej, vi vilar en stund.
Det är första gången jag inte har internet eller en mobil som funkar.
Regeringen vill att man ska vara uppkopplad-
- så att de kan kontrollera en. Det är svindleri.
Jag tycker det är ett bra sätt att leva på.
Jaså? Har du läst nyheterna? Det står överallt.
Övervakningsdrönare, NSA samlar information, spionsatelliter.
De snor våra rättigheter och vår integritet och ingen bryr sig.
Det är ganska skrämmande.
Det här var cherokesernas land. Det var helig mark.
Inkräktare dödades direkt.
Nunaheerna, eller de odödliga sas befolka bergen.
De var väktarna, spirituella guider. Och de hjälpte cherokeserna.
När cherokeserna fördrevs, gav sig nunaheerna i väg och lämnade ett tomrum.
- Vad hände? - Skuggfolket kom och hemsökte bergen.
- Den vite mannens förbannelse. - Han försöker bara skrämma er.
Skrönor, spökhistorier.
- Jag tycker det låter fascinerande. - Jag berättar bara om legenden.
Det är sorgligt, det vi gjorde mot dem.
Cherokeserna, alltså.
Det var sjukdomar som dödade de flesta. Sånt som de inte var immuna mot.
Det är sant.
Jag går och knyter mig. Vi har fullt upp i morgon.
- Ni borde följa mitt exempel. - God natt, Drake.
- Vad gör du? - Inget. Jag slår en drill.
- Är det gräs? - Nej, inte en chans.
Jag känner det på lukten. Jag bryr mig inte. Kan jag inte få röka lite?
- Allvarligt? - Ja. Jag rökte hela tiden på college.
Jag lirade gitarr i ett metalband.
Det var förstås länge sen. Kom igen, då...
- Det var starkt. - Det är bra gräs. Var försiktig.
Nej, det är bra.
- Vad var det? Hörde du? - Jag vet inte. Kanske.
Vad fan, Drake. Jag pissade nästan på mig.
Vad gör ni härute? Ingenting...
Vi pissade.
- Tillsammans? - Typ.
Kom. Ni ska inte lämna lägerområdet. Det kan vara farligt härute i mörkret.
Schas! Bort härifrån!
- Vad var det? - En björn. Han var ute efter maten.
- Är den borta? Är vi säkra? - Han stack. Han var ute efter maten.
Vem lämnade maten ute? Jag sa ju att allt skulle hängas upp i trädet.
Jag är hemskt ledsen, Drake. Det var inte meningen.
Städa upp innan björnen kommer tillbaka.
Jag är ledsen för i natt. Jag blev hungrig och glömde lägga undan maten.
- Matnoja. - Ni måste vara fokuserade.
De är inget skämt. Naturen förlåter inte.
Jag ska göra en riktig bergsman av dig, Dan. Det lovar jag.
Vi borde kanske ha passande namn.
Jag läser "Just passin Thru", där har de alla smeknamn.
- Okej, ditt blir Snickers. - Underbart.
Nej, inte nåt sånt. Mer som Wandering Wolf, nåt coolt.
- Vad sägs om Wolf Down Snickers? - Vad kommer Cheese ifrån?
Farsan kallade mig det, för jag åt bara ost.
En gång åt jag en hel ost. Jag var proppmätt i en vecka.
- Jag har varit där... Inte bra alls. - Skrämmande.
Det var ganska märkligt att träffa Sam första gången.
Det var på pappas begravning.
Ingen visste nåt om att han hade ett annat liv.
Jag var enda barnet innan dess.
Helt galet. Är du arg på honom... din pappa?
Nej, inte direkt. Han är borta och jag har en bror nu. Det är ganska coolt.
Jag tänkte att det skulle vara bra att göra nåt ihop.
Det är bra att du tar dig tid till det. Min pappa... jobbade alltid.
Sen fick han en hjärtattack. Jag ville göra det här för hans skull.
Och för min skull. Jag tänkte:
"Jag vill inte bli sån. Jag vill inte ångra att jag inte gjorde nåt."
- Jag vet vad du menar. - Det tog två år att våga göra det ensam.
Du är faktiskt inte ensam.
- Är det här rätt väg? - Drake?
- Vad är det?
- Är vi vilse? - Nej, det är vi inte.
- Var är leden? - Ja, vart ska vi?
- Jag har en GPS. - Det är en knapp km kvar. Ta det lugnt.
- Det verkar inte vara rätt. - Hur vet du det? Har du varit här förut?
- Du kanske vill ta ledningen? - Lägg av, Jake. Nu går vi.
Enligt legenden kallade cherokeserna det här för Strawberry Field.
På våren innan gräset vuxit till sig var det fullt med smultron här.
- Finns det ormar här? - Ja, absolut.
- Verkligen? - Se upp var ni går bara.
Kom igen.
- Ta en titt på det här. - Det är en indiangrav. Låt den vara.
Vad sa jag precis?
- Vad gör du? - Som vildmarksguide borde man veta vad...
...att granater, rubiner och smaragder har hittats i det här området.
- Jag trodde du var en datanörd. - Jag också har en examen i geologi.
Jag tänkte jag skulle hitta kalksmaragder på turen.
- Kolla in den här. - Det är ett indiansmycke. Låt den vara.
Nej, det är det inte. Den verkar vara en skarabé.
- Den har inskriptioner. Titta. - Lägg tillbaka den. sa jag.
Stör inte den andliga viloplatsen. Jag vill inte ha några dåliga omen.
Kom nu. Vi går ikapp de andra.
Jag kommer.
Jag har en känsla av att han aldrig varit här förr. Han låtsas känna igen sig.
- Jag vet inte. Jag litar på honom. - Jag har ingen aning om var vi är...
...och vart vi är på väg.
Jag tänker inte låta nåt hända dig, om det får dig att må bättre.
- Det kommer att gå bra. - Okej.
Drake... Drake. När är vi framme vid Klingsman's Dome?
Vadå? Du vill inte dit. Det kryllar av turister där.
Min pappa sa att det var världens vackraste plats.
- Det är inte dit vi är på väg. - Det är ju därför jag följde med.
Du behöver inte den här leksakskartan. Den är ett skämt.
- Vad gör du? - Du kommer få se massor med fina saker.
Knackeliknack.
- Är du okej? - Han gör mig så förbannad.
Det handlar inte om kartan.
Det är den platsen pappa ville till, men aldrig kom till.
Kom tillbaka till lägerelden.
Nej... jag går och lägger mig.
Brian?
Drake?
Det här är inte roligt, hörni!
Drake! Drake!
Drake!
- Det är en död prärievarg. Kom igen. - Vem skulle göra nåt sånt?
- Var är ögonen? - Naturen är märklig.
Jag såg en gång en kalv med två huvuden.
Vem kan förklara nåt sånt? Kom nu, Zoe.
Hämnden är ljuv. Ge mig fem.
Jag hämtar en handduk.
- Var är Drake? - Han var precis här.
Hans ryggsäck är borta.
Drake!
Jag går och letar.
- Du... måste du göra allt som hon gör? - Vadå?
Drake!
Hallå?
Vad gör du?
Jag skulle bara...
- Vi visste inte var du var. - Nu vet du det.
Jag... Vi...
Dan skulle ta en gruppbild.
- Var du rädd för att jag lämnat er? - Nej.
Självklart inte.
Hörni, en lägerplats. Det är gott tecken. Vi måste vara nära leden.
- Hallå? Är det nån här? - Knack, knack.
Det ser ut som de säkrat allt innan de gav sig av.
- De kan vara ute på en dagstur. - Jag tror inte de övergett lägret.
Vi slår läger här. Det är bra med andra vandrare som sällskap.
- Vi går vidare. - Nej, jag håller med Zoe. Jag är slut.
Alla som vill stanna här upp med en hand.
Okej, då så.
Varför skulle nån lämna alla grejerna härute?
De kanske har gått vilse. Eller så tog en björn dem.
Prata inte så där. Det ger otur.
Jag mår inget bra. Jag går och lägger mig.
- Vad är det? - Vet inte. Jag har en hemsk huvudvärk.
Vänta lite. Jag har nåt här.
- Hur är det? - Prova de här.
Ja, det är okej. Jag behöver bara vila lite.
- God natt. - God natt.
Pappa?
Cheese, gå och väck Brian. Vi måste härifrån.
Vad märkligt. Jag får ingen signal.
De där GPS-enheterna är båg. De använder dem för att spåra en.
Du behöver en kompass.
- Det är nåt fel på Brian. - Vad är det?
- Han ser verkligen sjuk ut. - Fan.
- Låt honom vara. - Jag försöker bara hjälpa till.
- Gör inte det. - Hur är det med dig, Brian?
- Jösses. - Vad är det med honom?
Brian...
- Kan nån säga vad det är för fel? - Drake, han måste få läkarvård... nu!
- Det finns inga läkare här. - Han är verkligen sjuk.
- Vad ska vi göra? - Lugn. Vi får titta på möjligheterna.
- Han måste till en läkare. - Vi är tre dagar från civilisationen.
Hör på. Jag hämtar hjälp. Ni stannar här. Ni klarar det.
Vad gör du?
- Vad letar du efter? - Vad tror du?
- Vad är det här? - Injektioner.
Etiketterna har fallit av.
Kolla in.
- Geigermätare. Behöver campare sånt? - Det här är inte campare.
Det är nån på uppdrag.
Jag tänker inte prata om det mer. Ni stannar kvar här.
Vänta! Du har en telefon. Jag såg det.
- Du har en satellittelefon i ryggsäcken. - Vad pratar du om?
- Ge mig den. - Den fungerar inte, sa jag.
- Dumma subba. - Ge mig den!
Låt henne vara, Drake!
Drake!
Släpp ut mig, mina ögon svider!
- Jag får ingen täckning. Vad ska vi göra? - Jag sa ju att den inte fungerar.
- Tror du att jag blir blind? - Självklart inte.
Vad skulle jag ha gjort? Låtit honom krossa skallen på dig?
Hittade det här i Drakes väska.
MICHIGANS BROTTSREGISTER
- Herregud, han är dömd för dråp. - Har ha dödat nån?
- Kom igen, snälla! - Få honom tyst!
Du måste skölja ögonen med vatten.
Skölj ut det.
Nån måste gå efter hjälp, annars dör Brian.
Zoe.
- Nån tur med telefonen? - Inte än så länge.
Vi måste hämta hjälp.
Jag går. Ni stannar hos Brian.
- Drake, då? - Håll honom bunden. Han klarar sig.
Vart ska du? Ska du bara gå igenom skogen och leta efter civilisationen?
Ingen karta, ingen GPS? Du kommer inte överleva det.
Jag är den enda som känner till bergen.
Kom igen, då!
Befria honom.
Drake! Nåt hände med oss, eller hur?
Natten efter Strawberry Field...
Jag minns det...
- Det var ingen dröm, eller hur? - Nej.
Det var det inte.
Jag tror inte nån annan minns det.
Jag ville inte att ni skulle drabbas av panik.
- Vad är det som händer? - Ingen aning!
Jag vet inte.
Vem har gjort den där?
Det ser inte ut som cherokeserna.
Jag hört talas om den här platsen.
Phil kallade den för Beacon Point.
Jag trodde inte den existerade.
- Mår du bra? - Jag är en sån idiot.
Jag ville bara hänga med min bror.
Han kommer att bli bra. De kommer med hjälp.
Fan, Cheese. Jag lyfter ut honom med helikopter, om jag måste.
Jag har aldrig flugit helikopter.
Kolla in den här. Det är granat.
- Verkligen? Är den värd nåt? - Antagligen inte. Den är så liten.
Men man vet aldrig när man kanske hittar en rubin, eller en smaragd.
Kolla in den här då.
Det är inte indianer, det ser jag. Det är nån form av skarabé.
Håll upp den och titta. Det är nåt inuti den.
Det ser ut som en ledning.
Hallå?
Var är vi?
Helvete!
Var är min ryggsäck? Jag hade all vår mat i den.
- Vi måste hitta den. - Jag känner mig helt borta.
Mitt huvud.
Stanna. Hörde d u?
Det är folk där.
Zoe?
Herregud, vi har gått i cirklar. Cirklar!
- Brian? - Hej.
- Herregud, är du okej? - Ta det lugnt. Jag mår bättre.
- Vi måste tillbaka till huvudleden. - Jag vill inte vara här längre.
Jag måste tillbaka... Jag lämnade kvar min ryggsäck.
- Jag köper en ny till dig. - Jag behöver mina saker.
- Nej, vi måste härifrån. - Det är min pappa.
Jag har hans aska. Jag skulle sprida den vid Klingman's Dome.
Jag måste tillbaka.
- Jag följer med dig. - Jag också.
- Det är inte sant. - Släpp mig.
Ni kan inte lämna här.
Okej.
Stick. Vi behöver dig inte.
Jag pallar inte mer.
Jag måste vila.
- Är du okej, Sam? - Ja. Skär ner mig.
Okej, håll ut.
Herregud, Dan.
Det är inte ditt fel.
Zoe...
Vad är det där?
Kom igen, rör på er.
Brian!
Han måste härifrån.
Brian?
Brian... Det är ingen fara. Lugna dig.
Zoe... Vakna, Zoe.
Var är Brian?
Vad?
Brian!
Brian?
Cheese!
Det här är ditt fel. Vi hade varit räddade nu, om vi inte hade följt dig.
Du visste att det var farligt här-
- men du skulle ändå hit... för din döda pappas skull,
Jag hade en bror.
Han är död på grund av dig.
- Cheese! - Håll dig borta från mig.
Förlåt. Jag kommer tillbaka. Jag lovar.
Drake...
Vad håller du på med?
Därinne.
Vad är det?
Gå in... och ta en titt.
Vad tänker du göra?
Vadå?
Titta på mig. Vad kan jag göra?
Gör precis vad du vill. Men du...
- ...kanske finner det du letar efter. - Håll dig borta från mig.
- Jag vill bara hjälpa till. - Jag menar allvar.
Gå in och titta.
Du går först.
Det finns inget kan göra mot mig, Barbie.
Jag är redan död.
Helt sjukt, va?
- Vad är det för nåt? - Jag trodde först det var en guldgruva.
Nu är jag inte längre så säker.
Alla grejerna finns här. Campingutrustningen.
Vem har gjort det här?
Det vet du.
Titta här.
Den här fanns vid lägret.
Fattar du inte? Det var ingen olycka.
De såg varje rörelse vi gjorde. Förstår du inte?
De har funnits här i generationer. Bevakat oss, studerat oss.
De ser allt vi ser.
Allt vi gör, vart vi går, hur vi lever. De ser allt.
Titta.
Åh, herregud.
- Hur då? - Våra ögon.
De använder dem som kameror för att spionera på oss.
Du vet att det är sant. Du var där.
Kommer du ihåg?
Ja.
Vi blev sjuka. Det skulle inte ske.
- Du och Cheese blev inte sjuka. Varför? - Jag vet inte.
- Får jag se på dina ögon? - Nej.
- Håll dig borta från mig. - Jag känner dem inom mig.
Jag tänker inte låta dem göra det här mot mig!
Nej, Drake!
Cheese!
- Herregud, vad du skrämde mig. - Vi undrade om du skulle komma tillbaka.
- Är det ditt tält? - Nej, det är min väns.
Han är ca 17 år. Har ni sett honom?
Nej, vi har inte sett nån. Vi såg tältet i går när vi kom hit.
Vi har slagit läger där. Du kan hänga med oss medan du väntar.
Tack.
- Vet ni var huvudleden går? - Ja, några hundra meter däråt.
- Okej, tack. - Klingman's Dome är 5 km längs leden.
APPALACHLEDEN